Mihnea+Thomas





Raportul e ok. CV e ok. 10/10

Omul si literatura

media type="youtube" key="wb0nsvbNuXs?fs=1" height="385" width="480"

=George Ivanovitch Gurdjieff=

Cine a fost George Ivanovitch Gurdjieff? Scriitor? Coregraf? Psihiatru? Muzician? Doctor? Maestru bucătar? El sfidează clasificările: deşi este clar că a reunit segmente ale cunoaşterii acromatice adunate de-a lungul unei cercetări de 20 de ani în Asia; şi a adus în Vest o metodologie pentru posibila evoluţie a conştienţei, în cadrul unei cosmologii uimitoare. Chemarea lui a fost radicală. Treziţi-vă! Treziţi-vă din nebănuitul vostru somn hipnotic, treziţi-vă la conştienţă şi conştiinţă.

Cu mai bine de 100 de ani în urmă, Gurdjieff era un băiat sărman în neînsemnatul oraş Kars, aflat la frontiera Ruso-Turcă; în zilele noastre numele lui a devenit un simbol, care (precum Darwin, Marx, Freud sau Einstein) este în mod absurd conceput ca fiind auto definitoriu. Cei care acum cu greutate i-ar aloca rolul de "inspirator al mişcării ecologiste" sau "iniţiator al terapiilor contemporane eupsichiene", deşi - fără îndoială au întrezărit unele aspecte – nu înţeleg nici nivelul, nici traiectoria tradiţiilor religioase.

Pentru o perspectivă mai apropiată de adevăr asupra lui Gurdjieff trebuie să ne îndreptăm spre cercul său de discipoli devotaţi, care au plătit prin efort pentru cunoaşterea interioară. Aceştia au fost bărbaţi şi femei atraşi nu de un sistem autosusţinut de noţiuni abstracte ci de o fiinţă de statură Rabelaisiană; de energiile fine pe care le avea la dispoziţie, de compasiunea sa; de capacitatea sa de a transmite o practică. Jurnalele şi autobiografiile lor reprezintă o literatură bogată şi unică. Gurdjieff este destinat inevitabil istoricităţii, totuşi într-un fel se eliberează, ieşind la iveală cu coeziunea şi prezenţa unui mit.

Atunci ce anume a fost Învăţătura lui Gurdjieff? Şi deşi întrebarea pare să promită clarificări, ea este denaturată de însăşi rigoarea sa: ca şi cucuta, timpul omoară versiunile autorizate, iar Gurdjieff nu a emis niciodată vreuna. "Eu predau " a spus aforistic, "că atunci când plouă, străzile se udă ". Puterea însufleţitoare a ideilor sale determină momentul, circumstanţele, tipul şi starea elevului. O cerere constantă a sa este Cunoaşte-te pe tine însuţi, careia îi aduce ca dovezi o metafizică, o metapsihologie şi o metachimie care în mod absolut desfid o scurtă expunere: o tipologie umană, o fenomenologie a conştiinţei şi o scală cvasi-matematică ce leagă macrocosmosul de microcosmos. Acest aparat complex este iluminat de o idee fundamentală: aceea că Omul este chemat să facă eforturi pentru a se perfecţiona pe sine, în slujba sacrului nostru Univers viu.

Oamenii sunt în mod tragic divizaţi, dar toţi cei care îşi doresc pot împărtăşi întrebarea existenţială primordială : cine sunt eu, şi care este semnificaţia şi scopul vieţii umane? Măreţul edificiu al Învăţăturii lui Gurdjieff se bazează pe fundaţia de nezdruncinat a acestei întrebări inocente. Tema este în mod calm dezvoltată în "Catre trezire " de Jean Vaysse (1917-1975) un pionier al chirurgiei pe cord deschis şi al transplantului, şi un elev apropiat al lui Gurdjieff la Paris. Ultimul capitol schiţează pentru prima dată exerciţiile lui Gurdjieff ce leagă atenţia cu senzaţia corporală.